EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
-Godaften. -Godaften.
Terrace House er et show om seks fremmede, der bor sammen,
mens vi observerer dem.
Vi har kun forberedt et smukt hjem og biler.
-Der er ikke noget manuskript. -Det er rigtigt.
I sidste uges afsnit...
Er der en dreng, der vil være Spider-Man.
Han er seks år, ikke?
Du siger, at du ikke vil være skuespiller, og at du bare vil være Spider-Man.
Det med at lave spind med hånden.
Det tror jeg ikke, du skal sige til folk.
Du burde sætte mere realistiske mål.
Alle kvinderne i huset er enige om,
at han er mentalt umoden og svær at vejlede.
-Ja. -De har alle moderinstinktet,
og de forsøger at motivere ham på den sødeste måde.
Jeg er sikker på, de håber, han snart kommer over sin barnlighed.
Især fordi alle tre kvinder er meget selvstændige.
-Ja, de er. -Og vi så...
-Jeg husker det. -Haruka og Yusukes date.
Lige nu, hvis jeg skal være helt ærlig,
er jeg interesseret i at komme sammen med dig.
Så hvis du vil mødes for tredje gang,
kunne det på den baggrund være på en date. Vi kunne se fyrværkerifestivalen.
Jeg kan rigtig godt lide dig,
men lige nu kan jeg lide, hvordan du er som person,
ikke som en partner i romantisk forstand.
-"Som person"? Hvad? -Hun kan ikke lide ham.
Yusuke bliver tilsyneladende altid betragtet som en ven.
Det frustrerer mig, hver gang han er med.
Det var forkert af Haruka at sige,
at hun er vild med fyre som ham, der ligner dyr.
Det var ondskabsfuldt.
-Det gav ham falske forhåbninger. -Ja.
Med alt det, hun kan lide, troede han, der var bingo.
Selvfølgelig.
Men det var den forkerte bingohal.
"Hvad? Er det ikke her?
Tallene er forkerte."
-Det er normalt, at man smigrer. -Ja, det er.
Hun gik for langt.
Det er normalt at give udtryk for tiltrækning under fire øjne.
-Det ville jeg også gøre. -Det er en naturlig handling.
Ja, man vil behage den anden, og man vil selvfølgelig synes om.
Jeg forstår. Det er som barsfiskeri.
-Det var bare tomme ord. -Derefter...
Vi lukkede bogen om Kenny og Risakos romantiske rejse.
-Nu får vi nye beboere. -Det er på tide.
De nye virker meget proaktive.
Jeg har et almindeligt job, hvor jeg starter i slutningen af oktober.
At bo i dette hus vil være et skridt på vejen til at opnå mine mål
og gøre drømmen til virkelighed.
-Han er vist italiener. -Ja.
-Og mangakunstner. -Vi så ham tegne.
Måske vækker han Kaoris interesse, da de begge er kunstinteresserede.
Han lever af sin kunst.
Vi så den nederste del af ansigtet.
Han har klar hud.
Det er vigtigt at se den øverste del.
Meget. Måske er hans pande så høj her.
-Så høj? -Ja, man ved aldrig.
Hvordan kan vi vide det? Det er umuligt for os at vide.
Hvad håber du, at du vil få ud af det, Emi?
-Jeg vil gerne forelske mig. -Vil du?
-Hun virker sød. -Hun håber på at finde kærligheden.
-Skal vi se med? -Skal vi?
-Vi vil se ansigter i dag. -Ja.
Hvad gør vi, hvis fyren har en anormal stor pande?
Kameraet bevæger sig langsomt op.
Den er for stor! Uden ende.
Vi kan kun se hele hans krop med vidvinkel.
UGE 15
EN MANDS VÆRD MÅLES PÅ HANS JOB
-Se alle folkene. -Sikke mange.
-Der er sommerferie. -Sikke varmt.
-Ja. -Så varmt...
SO1 KUNSTGALLERI HARAJUKU, TOKYO
-Er det ikke her? -Her?
Sikke en lang kø.
Jeg kan se Kaori.
-Tak, fordi du kom. -Selv tak.
-Held og lykke. -Tusind tak. Tak.
Jeg har aldrig set hende arbejde med denne stil.
Balletten.
Det er min favorittegning.
Kaori sagde, at hunde tilsyneladende skal være i en taske i metroen i New York.
Denne ejer syntes det var synd,
så de klippede huller til hundens ben.
Alle tiders.
-Er det ikke sjovt? -Fedt.
-Jeg så hende tegne den her. -Jeg husker det.
Er det ikke en vagthund i lufthavnen?
Hej, der er I.
-Godt arbejde. -Tak, fordi I kom.
-Tusind tak. -Ses vi derhjemme?
-Ja, vi ses. -Okay.
-Vi ses senere. -Hej.
-Det var så varmt i dag. -Ja. Men i morgen...
-Regn? -En tyfon er på vej.
-Regner det igen? -Det er en tyfon.
-Er dét det samme som regn? -Ja.
Men med meget mere blæst.
Nåh ja, den blæsende slags.
-Jeg er hjemme. -Se dig lige.
-Godt at se jer. -Sikke fin du er. Hvad er anledningen?
Jeg holdt en reception i galleriet.
-Så jeg klædte mig pænt på. -Hvor fin.
-Godt arbejde med udstillingen. -Ja, flot.
Tak, fordi I kom.
-Det var fantastisk, ikke? -Jo.
Det var dejligt at se de folk, jeg har haft kontakt til som freelancekunstner,
og at de ønskede mig tillykke med min fremgang.
-Så det var som at nå et mål. -Præcis, og...
Det er spændende at tænke over, hvad jeg nu skal.
Et større galleri næste gang?
Det ville være dejligt at udstille igen.
Men jeg skal se på mit arbejde
fra de sidste tre år og overveje næste skridt.
-Jeg forstår. -Du har nået et mangeårigt mål.
Ja, og jeg talte lidt om det med Shohei...
Jeg har en drøm om at arbejde med Hermès.
For nylig har jeg fået kontakt til en hos Hermès.
Jeg har ikke planlagt noget med dem endnu, men da det skete,
følte jeg, at jeg tager de rigtige skridt for at gøre min drøm til virkelighed.
Uanset om det sker eller ej.
Jeg begyndte at tænke: "Hvis jeg arbejder med dem, hvad så?"
Jeg begynder at tænke længere ind i fremtiden nu.
Fedt, at du er nået så langt.
Jeg har arbejdet på det længe.
Det kræver en ihærdig indsats. Udholdenhed.
Hold da op.
SHINJUKU, TOKYO
Da jeg fortalte dig om workshoppen,
troede du, det var en dramaworkshop, ikke?
Jeg læste forkert, og det er faktisk undervisning i scenekamp.
Det er det, vi skal lave i dag.
-Skal vi kæmpe? -Det ser sådan ud.
-Jeg håber, jeg kan følge med. -Det går nok. Vi gør vores bedste.
-Det bliver spændende for Ruka. -Det har du ret i.
-Han vil være en Marvel-figur. -Spider-Man.
-Hej. -Hvad så?
Det er ikke en dramatime, det er undervisning i scenekamp i dag.
Det sagde du i går.
-Lad os starte med grundslagene. -Okay.
En...
...to...
...tre...
...fire...
...fem...
...seks...
...syv...
...otte...
Og hvil.
Nu sætter vi en historie på bevægelserne.
Jeg spiller fyren, der gik i seng med din kæreste.
KOTARO YOSHIDA, 48 ÅR INSTRUKTØR
-Din kæreste... -Er du fyren?
-Jeg gjorde ingenting. -Lagde du an på hende?
-Nej, hun inviterede mig. -Hvad?
Tror du, du er sjov?
Kom væk.
Det var en sørgelig kamp.
Han blev forrådt, og nu tabte han.
Lad os se et nyt par.
-Du spiste min budding, ikke? -Nej.
-Jeg gemte den i køleskabet. -Der stod ikke navn på den.
Jeg havde glædet mig til den hele dagen.
-Hvordan skulle jeg vide det? -Hvor vover du?
Er det din undskyldning?
Jøsses, du er altid så irriterende.
-Du havde ikke købt den. -Hold så kæft.
Du købte den ikke!
Du går mig nerverne!
Det er den mest intense søskendekamp, jeg har set.
-Søskendeskænderi. -Men I forstod pointen.
Lad os gøre det enkelt. I to spiller rødder, der er oppe at slås.
-Kan I lege med det koncept? -Rødder?
Forstår I det? Tænk ikke for meget over det. Lad os starte.
Hvor er mine penge?
Hvad er så sjovt?
Kom så.
Host op med dem.
Okay. Fint.
Han vil have pengene, men du smiler.
Forstår du det?
Hvis din person er sådan, er det fint.
HARAJUKU, TOKYO
HARAJUKU HUT GRILLRESTAURANT OG BAR
-Yusuke? Hej. -Hej, hvad så?
-Hvordan går det? Godt? -Det går fint.
Tak, fordi du ville mødes.
-Selvfølgelig. -Jeg beklager min impulsivitet.
Jeg tog Haruka med i musikforretningen, jeg tit besøger, for at spille på ukulele.
YUSUKE AIZAWA, 20 ÅR SPILLER PÅ UKULELE (EDEN KAI)
AVIAN KU, 28 ÅR BUTIKSANSAT
Hun fortalte mig, at hun ikke
er interesseret i mig som kæreste.
Måske gik du for hurtigt frem og hastede dig igennem hvert trin.
Det sker tit for mig, at folk synes, jeg er sød,
men ikke mere end det.
Har I besluttet, om I tager til fyrværkerifestivalen?
-Sammen? -Ja, jeg tror, jeg måske gør det.
Hvis det kan ende i en skuffelse, synes jeg ikke, du skal gøre det.
Jeg vil gerne skabe...
...et godt minde med hende...
...så jeg kan rejse uden fortrydelser.
Det ville være skønt, inden jeg rejser.
Kunne du lide timen?
Ja...
Det var rigtig sjovt og god motion.
-Haruka gav skuespillet alt, hun havde. -Ja, hun er dygtig.
Hun er en helt anden person, når hun spiller skuespil.
Er Haruka hård ved dig for tiden?
Hun har ikke prædiket for mig...
-Men I havde en snak, ikke? -Jo.
Jeg ved, jeg ikke er god til at forklare mig.
Så jeg tror ikke, hun forstod mig.
Jeg troede, jeg havde forklaret tydeligt, at jeg har store drømme.
Men hun fik det til
at lyde som en barnlig drøm.
Som om jeg vil være Superman, når jeg bliver stor.
Sådan lød det.
Vores snak fik mig til at tænke.
Jeg taler f.eks. om at arbejde for Marvel uden at kunne engelsk.
Så jeg overvejer at gå til engelsk nu.
Og den slags ting.
Hvad værdsætter du mest her i livet?
Hvad jeg værdsætter mest? Det er svært at svare på.
Det tænker jeg meget over for tiden.
Siden jeg flyttede ind i huset,
har jeg hørt mange meninger om mine karrierevalg.
Og selvom mange af de ting, de har sagt, giver god mening,
motiverer det mig ikke. Jeg måtte spørge mig selv: "Er jeg så stædig?"
Det tror jeg ikke.
Jeg tror, at jeg sætter pris på nogle andre ting i livet, end de gør.
En karriere er ikke det vigtigste for mig.
Det vigtigste for mig er, at hvis jeg en dag
får en familie, må den ikke lide nød.
Så arbejdet er bare et instrument til at forsørge min familie.
Endda når diskussionsemnet var, hvor umoden din drøm er,
blev der altid fokuseret på arbejde.
Så en mands arbejde må være det, der er vigtigst for kvinder.
En mands værd er fuldstændig knyttet til det, han har opnået professionelt.
-Ja. -Det skuffede mig, da jeg indså det.
Set i bakspejlet kan jeg godt forstå, at du ser sådan på det.
Det vigtigste er, at vi arbejder. Sådan bliver man populær.
Det eneste, de synes, er spændende at snakke om, er arbejde.
Det er sandt.
-Vi må virke upålidelige. -Sikkert.
KAORI WATANABE, 29 ÅR ILLUSTRATOR
SHOHEI MATSUZAKI, 25 ÅR SKUESPILLER
HARUKA OKUYAMA, 24 ÅR SKUESPILLER
RUKA NISHINOIRI, 20 ÅR DELTIDSSÆLGER
-Jeg er så sulten. -Ja.
Vi har kun hakket oksekød og tortillaer.
Hvad?
Grillet oksekød og tortillaer?
Ikke grillet oksekød og tortillaer.
Hakket oksekød og tortillaer.
Vi kunne købe flere tacoer til oksekødet.
-Tacoer? -Tacoer.
Har vi chilisauce?
Ja?
Hej, jeg er den nye bofælle.
Okay, lige et øjeblik.
Det er en pige.
Hej.
-Hej. -Hej.
Må jeg stille kufferten her?
-Ja, det er perfekt. -Okay, tak.
-Jeg hedder Emika Mizukoshi. Ja, Emika. -Emika?
-Emika. -Ja.
-Dejligt at møde dig. -I lige måde.
Det er første gang. Jeg er lidt nervøs.
Jeg er også vildt nervøs.
-Selvfølgelig. -Hun har større grund til det.
Hvad beskæftiger du dig med?
-Jeg læser faktisk på universitetet. -Jaså.
-Så du er 18 år? -Nej.
Jeg er 21.
-I er jævnaldrende. -Jeg fylder snart 22.
Hun er to år ældre.
EMIKA MIZUKOSHI, 21 ÅR UNIVERSITETSSTUDERENDE
-Blev du 20 i år? -Jeg fylder 21 i år.
-Du er et år yngre end mig. -Kun et år.
-Jeg er nervøs. -Undskyld, jeg er ikke til stor hjælp.
Jeg beklager, jeg gør dig mere nervøs.
-Har du spist frokost? -Nej, ikke endnu.
Vi snakkede lige om, hvor sultne vi var.
Skal vi spise frokost?
-Ja. -Lad os spise.
Okay, så vil jeg tage ud at handle.
-Skal jeg tage med? -Nej.
Hvorfor viser I hende ikke rundt i huset?
Vis hende til rette på værelset.
-Der er måske rodet lige nu. -Tak.
-Den er tung. -Hjælp hende.
-Den er virkelig tung. -Jeg bærer den.
Tusind tak.
-Klarer du det? -Tak.
-Hvor sødt. -Emika!
-Hun er tynd. J.F. Oberlin Universitet. -Slank.
-Gad vide, hvordan hun er. -Ja.
-Emika. -Vi kan ikke sige meget om hende endnu.
Emika er et iøjnefaldende navn.
Jeg fornemmer, hun har en vild side.
-Hun virker sød og mild. -Gør hun?
-Hun er sikkert højrøstet. -Hvem ved.
Inden vi glemmer det, så var jeg imponeret over Kaoris reception.
-En stor succes. -Et førsteklasses sted.
Jeg troede køen var efter boble-te.
Hun er lige så populær som boble-te.
Omotesando er eksklusiv.
Sådan en professionel bedrift må kunne sætte en dæmper på hendes nervøsitet.
Det lykkedes Haruka at få Ruka med til workshoppen.
Hun forsøger at nærme ham Marvel.
-Han fniste hele tiden. -Ja.
Han må have været flov.
-Ja. -Vil han virkelig ikke være skuespiller?
Han har tydeligt sagt, at det ikke er hans mål.
Han vil skyde spind med hænderne.
Men han sagde, han morede sig,
så forhåbentlig vækker det hans interesse for skuespillet.
Uanset hvad, er der stadig en stor misforståelse.
Haruka bliver ved med at give ham det samme råd,
fordi han ikke er god til at forklare sig, som han sagde.
-Sådan ser han det. -Det er et problem.
Det er svært at komme igennem til ham.
Shoheis teori var også...
Han har den opfattelse, at kvinder kun tænker på arbejdet og...
At måden, man tiltrækker kvinder på, er via ens arbejde.
-Sådan er det ikke. -Har kvinderne nogensinde sagt det?
-Hans formodning er langt ude. -Han forstår det ikke.
De siger ikke: "Arbejd hårdere."
De spurgte mere ind til deres store livsvisioner
eller om, hvad der interesserer dem nok til at kunne vælge det som en karriere.
Så alle rådene er gået hen over hovedet på dem.
Ikke en eneste idé.
Shoheis indstilling til arbejde er...
Han vil bare have penge nok, så han ikke sulter.
Han er tilfreds med nogle få projekter, som lige netop giver ham penge nok til
-at forsørge familien. -Jeg synes, det er fint.
Tid til familien er det, han værdsætter mest.
-Det er der intet galt i. -Ikke i teorien.
Men når han taler om at arbejde i forskellige brancher,
lyder det hovmodigt og snobbet.
Som om han er hævet over alle andre og har alverdens muligheder.
Det er ikke pænt at stikke næsen i vejret
over for folk, der fokuserer på ét erhverv.
Det er rigtigt.
Han bør være åben over for andres valg.
Og hans selvopfattelse er oppustet.
Når han ser folk diskutere, siger han:
"Har I ikke noget bedre at være vrede over?"
Han opfører sig, som om han har regnet alting ud.
Han har et godt hjerte, men han har sine kyniske øjeblikke.
-Men det kan ske for os alle. -Vi er kun mennesker.
-Ingen er perfekt. -Det er sandt.
-Desuden har han klar hud. -Er det vigtigt?
-Jaså, Ruka har også en fin hud. -Ja, han har.
Han er så smuk, når vi ser ham forfra.
Du bliver aldrig træt af ham.
I den første scene udbrød du: "Han er så lækker" tre gange.
Folk siger, at min hengivenhed for ham er irriterende.
-Jeg er hjemme. -Velkommen tilbage.
-Det er varmt. -Lad os lave mad.
Tak, fordi du købte ind.
-Kan du lide tacoer? -Ja.
Du bør sidde ned og slappe af.
Jeg kan lave maden.
Okay.
Løgene skal hakkes først.
-Det kan jeg gøre. -Tak.
Er du i gang med at søge job?
-Min plan er at gøre det til næste år. -Jaså.
Jeg har planer om at tage orlov i et semester til efteråret.
Hvad vil du bruge tiden på?
Jeg håber, jeg kan tage ud at rejse.
Er du tilmeldt et talentbureau?
-Nej. Jeg er bare en almindelig... -Jaså.
...universitetsstuderende.
Ruka, du er også nervøs.
-Ja, du har ikke sagt så meget. -Nej. Jeg er ikke nervøs.
Kan man spise den del?
Alt på et salathoved kan spises.
-Har du forelæsninger hver dag? -Nej, det er sjældent nu.
Forårssemesteret er lige endt, og nu er der sommerferie.
Jeg havde kun timer to dage om ugen.
Så hver uge havde jeg fri i fem dage.
-Du har noget på, der dufter godt. -Virkelig?
Jeg bruger normalt parfume, men jeg kom i tanke om,
at jeg har glemt at tage parfume på i dag.
Jeg kunne dufte noget.
-Var det kun mig? -Jeg duftede ikke noget.
Det er nok din fantasi.
-Lækkert. -Jeg håber, det er godt...
-Dater du nogen? -Nej, jeg er single.
Hvor længe har du været det?
-I halvandet år cirka. -Virkelig? Det var længe.
Hvilken type kan du lide?
-Jeg kan lide at gå efter fyren. -Kan du?
Kan du ikke lide at blive tilbedt?
Det tror jeg ikke. Det er måske svært med mig.
Datede du en fra skolen?
Nej, jeg plejer at date mænd, der er ældre end mig.
Virkelig?
Hvor meget ældre?
Den ældste var... syv år ældre?
Han var vist syv år ældre, og jeg gik i 1.g.
-Hvad? -Jeg gik i 1.g,
og jeg datede en, der gik på sidste år på universitetet.
-Kan du lide ældre mænd? -Jeg har ingen grænser.
Men jeg tiltrækkes ikke kun af ældre fyre.
-Velbekomme. -Det er lækkert.
Hvornår fylder du år?
-Jeg har fødselsdag... i februar. -Måske tæt på mig.
-Så du er Fisk? -Jeg er Vandmand.
Hvad er din blodtype?
Min blodtype er A.
-Har du kun set pigeværelset? -Ja.
Der er også en terrasse på taget.
-Vil du have en rundvisning? -Skal vi?
Meget gerne.
Vis mig endelig rundt.
-Godt, turguide. -Er jeg guiden?
-Værsgo. -Hvad er klokken?
Lige godt 14.00, så jeg skal faktisk af sted.
-Jeg skal også af sted. Jeg skal noget. -Går du?
Jeg havde nær glemt, jeg har en aftale med en ven.
Så ses vi senere.
-Undskyld mig. Ses vi i aften? -Ja.
Det er opholdsrummet.
Det berygtede...
-Puderne er så bløde. -Ja, ikke?
Vi ser film og spiller her.
Det er alle tiders. Vi kunne...
Det er ret fedt.
Mit indtryk af showet er, at alle hygger sig sammen her som en gruppe.
Det så ud til at være rigtig sjovt.
Vi har også set afsnit af Terrace House.
-Hvor fint. Det er så varmt. -Her er den.
-Det er virkelig varmt. -Meget.
Det er sjovt at drikke heroppe om aftenen.
-Kan du drikke meget? -Jeg drikker slet ikke.
Du rødmer allerede.
Jeg rødmer nemt.
-Også mig. -Du kan vist drikke meget.
Jeg rødmer også, men jeg kan drikke temmelig meget.
Håber du, at du forelsker dig?
Det vil jeg rigtig gerne.
Det er så længe siden sidst.
Halvandet år, sagde du.
Tiden er fløjet af sted.
Skal vi... Et insekt!
-Kan du ikke lide insekter? -Nej, det var...
-Var det en natsværmer? -Det tror jeg.
Jeg kan ikke lide dem, men sommerfugle er fine.
-Skal vi gå ind igen? -Ja, det er for varmt.
Bare der ingen insekter var.
Skal du arbejde?
Mig? Ja, jeg skal bare ordne et par ting.
Jeg var ved at gøre tidsplanen færdig for...
Jaså...
Han er her.
Hvad så? Jeg er jeres nye bofælle! Hej!
Hvad?
-Hvad sagde han? -Jeg forstod det ikke.
Ciao.
-Hej, jeg hedder Giuseppe. -Hej.
Undskyld, det er så sent.
Godaften. Velkommen.
-Sikke mange kønne ansigter. -Godaften.
-Undskyld mig... -Hvad?
Jeg er nervøs.
-Jeg hedder Giuseppe. -Godt at se dig.
-Jeg hedder Ruka. -Giuseppe.
-Ruseppe? -Giuseppe, men kald mig Peppe.
-Peppe? -Kald mig bare Peppe.
-Vent, du har sko på. -Ja.
Typisk udlænding.
En klassisk fejl.
Jeg må hellere stille dem ved indgangen.
Jeg vidste ikke, om det var for sjov eller ej.
Han glemte at tage dem af. Sikke en overraskelse.
-En, to, tre... Er der flere? -Der er flere.
En af dem kommer tilbage i morgen, den anden kommer snart hjem.
PÅ DELTIDSJOB. - EMIKA
-Der kom en mere i dag. -Ser jeg dem i aften?
Hvad beskæftiger I jer med?
-Jeg er skuespiller for tiden. -Skuespiller? Fedt.
-Hvor gammel er du? -Jeg er 26.
-Vi er jævnaldrende. 1992? -Jeg blev født i 1993.
Så er jeg et år ældre.
-Jeg laver mangaer. -Laver du mangaer?
Mangaer. Hvilken type historier?
GIUSEPPE DURATO, 26 ÅR MANGAKUNSTNER
-Mest romantiske komedier for fyre. -Spændende.
-Sejt. -Jeg vil gerne læse dem.
Jeg kan vise dig dem.
Hvad laver du?
-Jeg arbejder deltids hos Murasaki Sports. -Jaså.
-Hvad med dig? Illustrator? -Jeg er illustrator.
-Fedt. -I er i samme branche.
-Ja, vi er. -Måske er vi rivaler.
Rivaler? Jeg ved ikke...
Jeg vil gerne lære af dig.
Min næste manga udkommer snart.
Det... er planen, at jeg skal begynde på en ny serie.
-Har du allerede en serie? -Den første.
I Big Comic Spirits hver uge.
-Det er stort. -Virkelig?
Indtil da arbejder jeg som model for at forsørge mig selv.
-Så jeg kan betale huslejen. -Jaså.
Hvornår starter serien?
Jeg er ikke sikker, men engang i oktober.
-Det er snart. -Ja, det er.
-Hvad handler serien om? -Den er løst baseret på mit liv.
Den handler om en udlænding, der flytter til Japan og...
Han er meget mere nørdet end mig.
Men han ser også meget bedre ud.
En talentspejder får øje på ham, og han bliver model.
Der sker en masse ting, men han forelsker sig.
Han er også jomfru, så...
Han er uerfaren, og tingene bliver indviklede.
Jeg er italiener, så jeg vil fremhæve kulturforskellene.
-Mellem Japan og Italien... -Er du italiener?
-Ja, jeg er fra Italien. -Jaså.
Jeg håber, den bliver spændende. Vi får se.
Blev du født i Italien?
Ja, og jeg voksede op der.
Jeg flyttede til Japan for fire et halvt år siden.
-Har du spist aftensmad? -Aftensmad?
-Har du spist? -Ja. Jeg arbejder som elev.
Jeg bliver der nok indtil i næste uge.
Hos mangakunstneren, Keiko Nishi.
-Keiko Nishi? -Ja, hun arbejder i pigegenren.
Og de serverer mad i studiet, hvor vi arbejder, så jeg har spist.
Jeg fik aftensmad der.
-Du må være træt. -Jeg er ret træt.
-Skal jeg vise dig værelset? -Meget gerne.
Jeg er spændt på at se det.
-Dine ting... -Huset er så flot.
Det er utrolig elegant.
Jeg ved, hvorfor jeg beholdt skoene på.
-Jeg har boet i Japan længe... -Glemmer du det?
-Nej, det er første gang. -Var du nervøs?
Jeg har aldrig været i så flot et hus, så jeg troede, jeg var i Europa.
Ligesom: "Jeg er i Italien."
-Troede du det? -Jeg ved det ikke.
-Hold da op. -Utroligt, at jeg gjorde det.
Godt, jeg tager mine ting.
Jeg vil arbejde lidt derovre.
-Hold da op. -Her er lidt rodet lige nu.
Bare rolig.
Her er en god stemning.
-Er stemningen god? -Ja. Hvor...
-Jeg sover her lige nu. -Og jeg sover her.
Så det betyder...
Skal jeg så sove her med dig?
Lad os se. Hvad gør vi?
-Her? -Overkøjen er måske hård for dig.
Hvordan er den?
Den er fin.
-Snorker I? -Nej, jeg snorker ikke.
-Jeg snorker ikke, vel? -Nej, men han taler i søvne.
Det er ikke, fordi det generer mig. Det overrasker mig bare indimellem.
Engang råbte han: "Hallo!"
-På den måde. -"Hallo!"
-Og i går... Ja, i går... -Hold da op, virkelig?
I går sagde du: "Hvorfor?"
Nogle gange er det intenst. Snorker du?
Ja, og da jeg ligger deroppe, får I det i surround.
Hele huset vil høre det.
-Kan du lide at drikke? -Ja, jeg kan.
-Skal vi drikke et glas? -Gerne.
-Godt, en velkomstdrink. -Lad os det.
Tak.
-Ja, Peppe. -Jeg kan lide hans energi.
-Peppe er så glad. -Han virker som en god fyr.
-Han løftede straks stemningen. -Det har du ret i.
-Stemningen var ved at blive sløv. -Det er sandt.
Fyrene har svært ved at samtale.
Ja, de kæmpede.
De kunne ikke få samtalen i gang.
Det er imponerende. Han fik humøret op på et sekund.
Han brød isen ved at glemme at tage skoene af.
Han vidste det. Skoene stod ved døren.
-Var det med vilje? -Ja.
-Var det en italiensk joke? -Ja.
Jeg ved det,
for det er Zakiyamas signaturtræk.
Han går også altid i italiensk tøj.
-Det er sandt. -Han ligner en italiensk storbybo.
Er han den italienske udgave af Zakiyama?
En meget kønnere udgave af ham.
-Spændende. -Han er interessant.
-Han er munter. -God energi.
Det er dejligt, han ved, hvad han vil med sit arbejde.
-Han arbejder hårdt. -Dejligt.
Jeg glæder mig til at høre, hvad han mener om Rukas drøm
-om at arbejde for Marvel. -Det bliver spændende.
Jeg tror, han vil give ham kærlige råd. F.eks.: "Dejlig drøm."
Måske laver han en tegneserie baseret på Ruka.
-Det ser jeg for mig. -Med titlen "Nishinoiri-kun".
"Han forsøger at lave spind."
-"Dagens Ruka-kun..." -"I dag lavede Ruka tråd."
Emika er stadig meget stille.
-Hun har været stille. -Måske er hun lidt genert.
-Hun er meget moden af en 21-årig at være. -Ja.
Ældre fyre ville flokkes om hende, hvis hun åbnede en bar.
Ja, hun ville være vildt populær.
Sikke noget med insektet, Torichan.
-Der mistede han dig, ikke? -Jo.
Han sprang op: "Et insekt!"
Er det normalt at blive så forskrækket over et insekt?
Det var uheldigt, at det ikke var en sommerfugl.
Jeg ved det ikke. Hvad synes I?
Vi er vist alle enige i,
at du er den eneste, der har sympati for ham.
Den nye information påvirker ikke vores opfattelse.
Vi har set for mange diskutable øjeblikke med ham inden denne scene.
Der har været så mange.
Hvorfor ødelagde natsværmeren illusionen?
Den scene ændrer ikke vores indstilling.
Vi tænker bare: "Nu igen."
-Jeg vil se mere. -Gad vide, hvad Peppes type er.
Det vil jeg også vide.
Måske en klassisk skønhed som Haruka.
-Det kan det sagtens være. -Ja.
Hun ville nok være populær i udlandet.
-Jeg tror også, Haruka vil kunne lide ham. -Ja.
Jeg vil gerne se ham lege lidt med hende.
Hun har kontrolleret situationen så mange gange.
-Men han virker sød og rar. -Han virker rigtig rar.
-Det er sandt. -Søde Peppe.
Hans navn er ved at blive en joke.
-Søde Peppe. -Søde Peppe.
Velkommen hjem.
Så er jeg hjemme.
Vi bød velkommen til en ny fyr i dag.
-Virkelig? -Han er på drengenes værelse.
-Vil du have noget at drikke? -Ja, måske.
Der er de.
Hvem vil have øl?
-Velkommen hjem. -Tak.
Vi ville byde jer velkommen med en drink.
-Hej. Jeg hedder Giuseppe. -Hej, jeg hedder Emika.
Du må gerne kalde mig Peppe.
-Peppe? -Ja.
-Hvem drikker? -Hvad laver du?
-Jeg er mangakunstner. -Virkelig? Hold da op.
-Skal det ud? -Hvor er du fra?
-Jeg er fra Italien. -Jaså.
-Er du vokset op i Japan? -Hvad med dette?
-Nej, født og opvokset i Italien. -Sid ned.
-Jeg glemte, jeg stod op. -Er det fint her?
-Arbejder du her? -Flyt det bare.
-Velkommen. -Tusind tak.
-Skål! -Skål!
-Den er god. Lækker. -Ja, rigtig god.
-Hvor gammel er du? 26? -Jeg er 26. Ja.
Han er et år ældre en Shohei.
Jeg håber, vi bliver gode venner.
I lige måde.
Jeg ved, at jeg indimellem vil sige underlige ting på japansk,
så ret mig endelig.
-Det har du ikke gjort indtil videre. -Nej.
-Jeg vil gerne smage din mad. -Er du dygtig?
-Jeg kan godt lave mad. -Endelig.
Jeg er en stor pastafan.
Jeg kan også lide pasta.
-Ruka kan også lave pasta. -Kan du?
-Broccolipasta. -Broccolipasta?
Det kender jeg ikke.
-Men jeg vil gerne smage. -Jeg opfandt det.
-Er der kun broccoli i? -Ja.
Men det er sådan, det starter. Carbonara startede også på den måde.
-Den blev lavet af rester. -Det vidste jeg ikke.
En dag var der kun pecorinoost og pancetta tilbage i køleskabet,
og sådan blev carbonara en ret.
Så om et par hundrede år vil broccolipasta være hverdagsmad.
-Rukas broccolipasta. -Det bliver...
-En specialitet? -Ja, hovedretten.
-Alle vil spise den. -Det ser jeg frem til.
-Lever du så længe? -Der er du død.
-Jeg lever indtil da. -Du vil se det med egne øjne.
-Jeg læste italiensk i gymnasiet. -Virkelig?
-Men jeg har glemt det hele. -Du forstår "ciao", ikke?
Er "ciao" italiensk?
-Ja. -Hvad troede du, det var?
Jeg troede bare, det er noget, de unge siger.
-Uno, due... -Due.
-Tre. -Tre? Quattro.
Ved du, hvad det sjoveste er?
Cinque.
-Alle tiders. -Er det ikke sjovt?
-Når man tæller... -Japanerne griner altid af fem.
De tæller og stopper ved slangordet for penis.
Begyndte du at skrive mangaer i Japan?
Jeg begyndte at tegne som 16-årig.
-Du har gjort det længe. -Ja.
De japanske forlag...
Jeg ringede på gebrokkent japansk,
store forlag såsom Shogakukan,
og de sagde: "Kom og vis os dine ting."
Så længe man kan bevise sit talent, giver de én en chance.
-Tjekker de det hele? -De læste mine ting.
Jeg blev rørt over, at de ville se mit arbejde.
Det motiverede mig til at blive mangakunstner i Japan.
-Hold da op. -Det er fantastisk.
Japan er fantastisk.
Har du en idé om, hvad du vil lave i fremtiden?
Jeg vil gerne arbejde et sted, der fremmer kvinders karrieremuligheder.
Hvilke brancher overvejer du?
-Jeg vil gerne være stewardesse. -Det lyder godt.
-Jeg kan se dig i det job. -Kan du?
Jeg vil gerne arbejde med noget, der føles meningsfuldt.
Hvorfor ville du være med i Terrace House, Peppe?
Det er nogenlunde af samme grund, som jeg skriver mine historier.
Der er visse opfattelser, som japanerne har af italienerne.
At de er vulgære og nogle skørtejægere.
-De kan lide fodbold. -Det er sandt nok.
Jeg vil gerne gøre klart, hvilke stereotyper, der er sande eller ej.
Jeg vil gerne påvirke
den måde, folk i Japan ser på Italien og italiensk kultur.
Så du jagter ikke pigerne?
-Nej, sådan er jeg ikke. -Interessant.
Jeg troede, alle italienere var skørtejægere.
-Også mig. -Er du genert, Peppe?
-Ja, lidt. -Virkelig?
Jeg rødmer altid, når jeg kan lide en pige.
-Skal vi gå i seng? -Ja.
-Du må være træt. -Jeg er ret træt.
-Lad os gå i seng. -Det er sengetid.
-Godnat. -Går I i seng?
-Godnat, alle sammen. -Godnat.
Tekster af: Vibeke Petersen